Anna?
Hvor er Anders?
Anna?
Hvor er Anders?
Her er det.
Vil du have lidt mælk?
Anders?
Kom.
Anna? Hallo?
Hej! Du må lukke op, Anna.
- Hej. - Hej.
- Synes du det er fin lejlighed? - Absolut.
- Er du ikke stået op? - Jeg sov dårligt i nat, så jeg er lige vågnet.
- Du ved hvor vigtigt det er med rutiner? - Ja, selvfølgelig. Han sover her inde.
Som retten har besluttet, må han ikke vide hvor I bor.
- Hvis du vil have en telefon... - Det vil jeg ikke.
Hvis du vil have telefon, må du sige det til os.
- Han må ikke vide hvor Anders går i skole. - Han skal ikke i skole.
Han er ikke klar. Jeg har lært ham at læse, vi kan læse hjemme.
Alle børn skal gå i skole.
Som situationen er nu, kan Anders begynde at leve et helt normalt liv.
Han skal begynde i skolen. På onsdag. Han skal også være ude.
Han har brug for at være sammen med andre børn.
Du skal sove inde hos mig, ikke også?
...at moren blev udsat for mishandling...
...Faren holdt drengens hoved under vand...
Hav det godt, min ven.
Hallo!
Undskyld?
De har bare flyttet stoppestedet. Det er lige der ovre.
Hej.
Hej. Arbejder du her?
Absolut.
- Fandt du stoppestedet? - Ja.
Jeg er lidt nervøs i dag. Min søn er lige begyndt i skolen.
Du behøver ikke undskylde. Jeg er lidt urolig selv.
Er der noget jeg kan hjælpe dig med? Kigger du efter noget?
- Jeg så at I havde babycall. - Ja, det har vi i den afdeling der.
Det er ikke helt min afdeling, men...
- Hvor gammel er babyen? - Han er ikke en baby. Han er otte år.
Jeg er en urolig mor. Folk synes jeg er hysterisk, -
- men jeg kan ikke gøre for det. - Nej, jeg forstår hvad du mener.
Det er bare fordi du er så glad for ham, ikke også?
Jo.
Den her er på tilbud. En god model. To kanaler, stødsikker, bælteklips...
Jeg må kunne høre ham når han ligger i det andet værelse.
Det kan den her.
Godt så.
Tak for hjælpen.
Se hvad jeg har købt.
Er det vores hus?
Tegn søen med, så læreren kan se hvor fint du bor.
- Hvor er den? - På den anden siden af skoven.
- Vi kan tage derhen når det bliver varmere. - Lover du det? På æresord?
Ja.
Hallo?
Hører du mig? Anna til Anders, kom.
Mor, hvor er du?
Hallo?
Anna til Anders, kom.
- Sejt! Har du købt en walkie-talkie? - Nej, jeg er en babycall.
- Mor! - Du skal tale ind i den her.
- Kan jeg prøve? - Ja, men vær forsigtig.
Jeg er en walkie-talkie!
Anders til mor, gæt hvor jeg er nu?
Hvor kan Anders være?
Jeg er borte.
Gæt hvor jeg er nu.
Sådan.
Du må ikke røre den. Så hører jeg dig inde på mit værelse når du sover.
Du kan være stor dreng, og jeg ved at du har det godt.
- Skal du ikke sove her? - Nej. Jeg sover på mit værelse og du på dit.
Sejt!
- Jeg er et monster! - Nej, Anders. Nu skal vi ikke lege mere.
Du ved at mor elsker dig, og ikke kan leve uden dig?
Jeg ved det, mor.
- Sov godt. - God nat.
Helge? Jeg vil gerne tale lidt med dig.
- Jeg skal på arbejde nu. - Kom, så sætter vi os lidt.
Jeg forstår ikke hvad du spørger om.
Om hvad vi gør hvis din mor ikke kan trække vejret.
Eller får hjertestop.
Vi skal vel hjælpe hende, ikke også?
Hun er meget syg. Måske skal hun i respirator.
Så svag som hun er nu, vil hun aldrig komme ud af det.
Men hun sad jo op i sengen for bare to dage siden.
Det ved jeg godt.
Hvad sker der hvis vi ikke bruger respirator?
Så dør hun.
Jeg vil bare godt have at du tænker det igennem.
Spørg dig selv hvad du tror din mor ville have ønsket.
Jeg kommer snart. Hav det godt.
- Har du nogen firere? - Du spørger kun om firere.
Nej, hop i havet.
- Nej! - Har du nogen syvere?
Ja, det har jeg.
Nej! Nej, jeg vil ikke!
Hold kæft!
- Slip, for fanden! - Nej, slip mig!
Slip mig!
Nej!
Jeg vil ikke! Slip mig! Nej!
Nej! Nej!
- Hvad er der? Jeg skal i skole. - Nej, i dag har vi skole derhjemme.
Hvem er det?
Det er Grete og Ole fra børneværnet.
Jeg kommer!
- Hej. - Hej.
- Hvorfor er han ikke i skole? - Han er lidt syg.
- Hvorfor sover han ikke på sit værelse? - Det gjorde han, men...
Hvordan vil det her se ud i forhold til genoptagelsen?
- Genoptagelse? - Det er ikke sikkert.
- Det går nok den vej. - Hvad snakker I om?
Din eksmand har fået sig en ny advokat som mener -
- at kun den ene part er blevet hørt.
- I ved hvad han har gjort! - Han mener beviserne er for svage.
Han synes det er sært at du er det eneste vidne.
Han prøvede at kaste ham ud af vinduet!
- Hvad skal jeg gøre? - Du skal ikke lyve -
- om hvorfor Anders ikke er i skole.
Ole, vi skal gå. Tager du mappen med?
Vi holder øje med dig, og retten lægger stor vægt på vores vurdering.
Torstein, kan du sætte en film på i stedet for?
- Hej. - Hej.
Fik du sat den til?
Jeg hørte noget som jeg ikke forstår.
Det var en lyd som ikke var fra min søn.
- Det glemte jeg at fortælle... - Hvad?
Du har nok hørt lyden fra en anden babycall.
- Kan man høre andres lyd? - Ja, hvis det er en i nærheden.
Du må bare skifte kanal, så er alt i orden.
Jeg vågnede midt om natten af et barn som skreg.
Se her.
Dette er kanalvælgeren. Husk at de skal stå på samme kanal.
Så kan du sove trygt.
- Jeg skulle have sagt det. Beklager. - Det er ok.
Helge! Der er telefon.
Jeg må gå. Får du problemer igen, må du bare komme tilbage.
Eller hvis du bare vil snakke. Det er også hyggeligt.
Jeg har frokost klokken tolv, så...
Hvad er det du har gjort?
Han kommer med hjem. Han er min ven.
Hej, jeg hedder Anna. Hvad hedder du?
- Vi må tale med dine forældre. - De er ikke hjemme.
Er I sultne? Skal jeg lave pandekager?
50 meter.
Det bliver omtrent...
Anders?
Du ved at I ikke må gå ud.
Anders?
Hvor har du været?
Hvor er din ven?
- Du har ødelagt den. - Hvad?
- Tegningen. - Det kan jeg bare viske ud.
Du kan ikke viske blod ud.
Hvad snakker du om?
Det her har jeg ikke gjort.
Det må have været din ven som har gjort det.
Vel er det ej!
Anders!
Anders, du må ikke gå ud!
Anders!
Anders...
Anders?
Anders, det her er ikke morsomt!
Anders!
Anders! Du må ikke gøre sådan.
- Jeg ville ikke... - Shh!
Kom! Hurtigt!
Du så en mand lægge en sovepose ind i bilen?
Så troede du straks at det var et lig?
Du har en fantastisk fantasi. Det har du.
Du minder mig lidt om mor. Hun forestillede sig altid sådan noget.
Lidt grusomme ting.
En gang ringede hun til politiet. Fordi en mand spurgte om vej.
Tror du jeg fantaserer?
Jeg tror du er et fint og meget følsomt menneske...
...som har fået for lidt søvn på det sidste.
Det er ikke så tit man møder nogen man har lyst til at snakke med.
Mor plejede at tage mig med herud. Ofte.
Før hun blev syg. Hun er på hospitalet nu.
Jeg så dig her forleden dag. Jeg ville sige hej.
Nej, jeg har aldrig været her før.
- Det var sært. Jeg er sikker på det var dig. - Nej, du må tage fejl.
Så må det have været nogen der lignede.
Det var så sært. Jeg demonstrerede et kamera.
Så skulle jeg tage et billede. Da så jeg dig. Det jeg troede var dig.
Har du oplevet at komme hjem og ikke vide hvor du har været?
Jeg... husker pludselig ikke.
Jeg husker jeg har fulgt Anders i skole, så er der flere timer jeg ikke husker.
Det tror jeg kommer af at du... At du sover for lidt, slet og ret.
Sådan havde jeg det også. Da mor blev syg kunne jeg ikke sove.
Man bliver helt tosset.
Og bare gå rundt i en døs. Jeg orkede ikke at gå på arbejde.
Hvis der er noget du spekulerer på, eller er bekymret for...
Jeg ved at vi ikke kender hinanden så godt.
Men hvis du vil snakke...
Du er sød.
Du er virkelig utrolig sød.
Du kan sikkert ikke huske at du sad her.
Se! Det blev fint.
Hvis du vil, kan jeg...
Jeg kan printe det ud for dig.
Så har du et bevis på hvor du har været i dag. Se.
Nu har du et bevis på hvem du drak kaffe med.
- Hvem er det? - Ikke nogen.
- Jeg kan se at det er nogen. - Det er bare en ven.
Du har ingen venner, det har far sagt.
- Mor har også fået en ven. - Du har ingen venner!
Hvad laver du? Anders, lad være!
Anders...
Anders, åben døren.
Hvordan har du fået fat i nøglen?
Hvorfor svarer du ikke? Du må aldrig låse døren.
Lov mig det. Lover du?
Hvordan kan du hænge et billede op af ham?
Han er min far.
Husker du ikke hvad han har gjort? Hvordan kan du gøre det?
Du...
Undskyld.
Du skal ikke være bange.
Det er svært, men du kommer til at glemme det. Det skal du.
Efter det han har gjort, kan vi aldrig mere møde ham.
- Det er ikke sandt hvad du siger. - Jo, det er sandt.
- Han ved ikke hvor vi bor eller hvad vi hedder. - Jo.
Hvorfor siger du det?
- Jeg må ikke sige det. - Hvad snakker du om?
- Hvem sagde at du ikke må? - Han sagde det.
Hvem?
Har du mødt far?
- Hvor? - På skolen.
Han har været der to gange.
Det er ikke sandt.
- Han sidder i møde. Kom igen i morgen. - Jeg venter her til han kommer.
- Kan han ikke gå ned i klassen? - Han bliver her hos mig!
Han siger at hans far har været her. Han har besøgsforbud!
Hej. Skal vi snakke lidt?
Sagde han bare pludselig at han havde været her?
Skændtes I ikke? Så han sagde det for at være uartig?
- Han ville ikke lyve om det. - Han har gjort det før.
Han sagde ting som ikke var sandt.
Han var bange. Han kunne ikke skelne drøm fra virkelighed.
- Også ham? - Hvad mener du med det?
Vi har også lavet nogle undersøgelser om det du fortalte os.
Der var vist meget som ikke var sandt?
Du sagde du var lærer, men du har aldrig været registreret på nogen skole.
Jeg ville gerne være det.
Der er stor forskel på det. Kan du se den forskel?
Det kan jeg godt. Jeg ved når det der sker, er vigtigt eller farligt.
Vi er meget bekymrede.
Regn med at sagen kommer op igen, uden noget sikkert resultat.
Får vi flere meldinger om problemer, -
- kan vi ikke udelukke at Anders må på børnehjem.
Er du ked af det?
Det var ikke min mening at være uartig.
Hvad skal jeg gøre for at det skal blive godt igen?
Kan vi ikke tage af sted, bare os to?
Jo da, vi må bare blive her lidt længere.
Hvorfor det?
Jeg må vente til jeg ikke er så bange.
Denne gang... skal jeg ikke -
- slippe taget.
Hvor er han?
Sig mig hvor han er!
Hvor... er han?
Sig mig... hvor han...
Hej! Jeg kan tage en pause om to minutter.
- Eller vil du købe noget? - Jeg har brug for noget der kan optage.
- Musik? Stemmer? - Stemmer.
Sig noget her, så lytter vi til det.
Jeg ved ikke hvad jeg skal sige.
Hej, jeg hedder Helge.
Jeg tænkte på om du vil spise middag med mig.
Kun hvis du har lyst, selvfølgelig.
Skal vi se om den virker?
Hej, jeg hedder Helge.
Jeg tænkte på om du vil spise middag med mig.
Kun hvis du har lyst, selvfølgelig.
- Ja, den virker. - Jeg kan ikke lade Anders være alene.
- Tag den ikke af, du bliver kold. - Det er varmt.
- Skal de på stranden? - Det ved jeg ikke.
- Jeg vil også på stranden. - Nej, ikke nu.
Du lovede! Du sagde vi skulle på stranden når det blev varmere.
- Må jeg bade? - Det er for koldt. Måske til sommer.
- Ikke løbe! Du kan falde. - Jeg er otte! Jeg falder ikke.
Anders!
- Hvor er den sø? - Lige her henne.
Er det her?
Ja, det er her... Men...
Du sagde du ville holde op med at lyve.
Du sagde det!
Jeg siger det til læreren!
Du må aldrig sige noget til læreren! De tager dig fra mig!
Undskyld, Anders! Det var dumt. Undskyld!
Anders, vent!
Måske glemte du at låse?
Nej, det gjorde jeg ikke.
Vent her. Vær stille.
Mor, hvad var det?
Det ved jeg ikke.
Skynd dig!
Bliv der!
Jeg fandt ikke noget håndkl...
- Vil du slå mig ihjel? - Hvordan kom du ind?
Vi har nøgler til alle lejlighederne, vi må jo checke hvordan det går.
Hvordan går det, Anna?
Bliver det ikke lidt ensomt?
Det kan ikke være let for en ung kvinde at være alene.
Jeg er ikke alene. Jeg har Anders.
Det var ikke det jeg tænkte på.
Du kender ingen. Du har brug for nogen at være sammen med.
- Jeg kender nogen! Jeg har fået en ven. - Nej, det har du ikke.
En som dig møder ikke nogen. I er for bange for det.
Derfor vil I altid være alene.
Stop! Jeg siger det til Grete!
Har du ikke fået besked? Hun er stoppet.
Nu er det mig der bestemmer om du får myndigheden over Anders.
Jeg kommer tilbage i aften.
Jeg har desværre lige haft pause.
Jeg ville bare invitere dig på middag. Klokken syv i aften?
Hvis det passer. Så får du også mødt Anders.
Selvfølgelig passer det. Det vil jeg rigtigt gerne. Virkelig...
Her er vores adresse.
Tak.
Hvad var det du ikke kunne finde ud af?
Jeg prøvede, jeg kunne bare ikke...
Indstil ISO først, og så bare sæt den på Auto.
Tag et billede, så!
Det er bare et spørgsmål om tid. Hun vil aldrig selv trække vejret igen.
Tænk dig godt om, Helge.
- Hej. - Hej.
- De her er til dig. - Tak. Kom ind.
- Og den her er til Anders. - Hvor er du sød!
Han er gået i seng. Han havde det ikke så godt.
- Er det alvorligt? - Nej, han var bare lidt træt.
- Han leger med en ven i frikvarteret. - Hvor godt.
Det er godt at have en ven.
Han har aldrig haft en ven før.
- Det har han sikkert godt af. - Det ved jeg ikke.
- Er du sulten? - Åh, ja!
Det var godt!
Nej, det var det ikke.
Undskyld.
Det er dejligt at være her.
Jeg voksede op i blokken her.
- Fortalte jeg ikke det? - Nej.
Den anden opgang.
Vi måtte flytte da mor blev for syg til at gå på trapperne.
Du og mor er lidt samme slags.
Hun var også bange for at noget skulle ske.
Jeg fik ikke lov til at gå ud alene da jeg var lille.
Hvad var hun mest bange for?
Alt. Jeg mener alt!
At jeg skulle blive forkølet eller kørt over...
Gå ind i en fremmed bil.
Glide på isen.
Træk! Træk var hun vanvittig optaget af.
Det var det værste et barn kunne opleve.
Hun røg 20 Pall Mall uden filter hver dag.
Men ville hun lufte ud? Nej, nej.
Det er noget af det første jeg husker.
Jeg sad på bagsædet. Mor og far sad foran.
De røg som bare pokker.
Men for guds skyld, ikke noget med at åbne vinduet.
Det var skørt.
Din far. Hvad skete der med ham?
Han døde.
Da jeg var ganske ung.
Men jeg møder ham af og til.
Snakker lidt med ham.
Forstår du? Jeg har også en god fantasi.
Hvad er det første du husker?
Jeg kan knap nok huske noget fra barndommen.
En ting jeg husker, er...
Jeg er sammen med en kvinde.
Vi er ved en sø.
Vi bader. Hun løfter mig op.
Hun omfavner mig.
- Hun er meget lykkelig. - Din mor?
Jeg ved det ikke.
Jeg misunder dig den dårlige hukommelse. Jeg husker alt.
Og det er ikke altid lige sjovt.
Men hvordan ved du at det du husker, er sandt?
Det har jeg aldrig tænkt på.
Jeg ser ting som jeg ved ikke er sandt.
Det sker hver dag.
Jeg ved ikke hvad jeg skal gøre.
- Har du snakket med en læge om det? - Nej! Så tager de Anders fra mig.
Anders far har en advokat.
Hvis jeg fortæller det til lægen, så tager de Anders.
Vil du høre noget?
Jeg hører et barn som græder.
Det er ikke indbildning, Anna. Du modtager en anden babycall.
Jeg hørte en dreng som skreg: "Jeg vil ikke!"
Nogen var onde mod ham.
Ja, eller også ville han ikke i seng.
Du var lidt træt. Du begyndte at tænke for meget.
Hør her. Det var ikke sådan ment.
Havde jeg hørt sådan nogle lyde, så var jeg også blevet bange.
- Skal vi høre efter nu? - Ja.
Tror du det er noget jeg bilder mig ind?
Jeg håber det næsten.
Kan du åbne? Sig du passer Anders. At jeg ikke er her.
- Hvem er det? - Det er en mand. Sig at jeg ikke er her.
Hej.
Du er... Du må være Anders?
Jeg hedder Helge.
Ved du hvem der ringede på?
Det var mig.
Ved du hvad?
Jeg har en lille gave med til dig.
Jeg må ikke få gaver af fremmede.
Det forstår jeg. Men jeg kender din mor.
Så jeg er ikke rigtig fremmed.
Jeg må gøre som der bliver sagt. Ellers bliver mor tosset.
Jeg tror det er okay. Din mor er meget rar.
Hun gør akkurat det samme som din mor.
Hvad mener du?
- Hvad ved du om min mor? - Sådan nogle som os, vi kender hinanden.
Du må ikke sige noget. Så bliver det bare værre.
Er han gået?
Hvad sagde han? Du skal ikke høre på ham.
Hvad har du fortalt ham... om mig?
- Hvad mener du? - Hvad ved du egentlig om mig?
Jeg har ikke snakket med ham om dig.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal snakke med Anders.
- Han sover. - Jeg har lige snakket med ham.
Du kan ikke gå derind.
Han er min søn! Ingen går derind!
Helge! Helge, gå ikke!
Helge!
Gør det ondt?
Vi hjælper hinanden.
- Har du brug for hjælp? - Nej.
Leder du efter Helge?
Han er på hospitalet. Det var noget med hans mor.
- Skal jeg sige at du har været her? - Nej.
Må jeg være lidt alene med hende?
Nej! Slip!
Hej.
Ved du hvorfor du er her?
Du blev fundet på en parkeringsplads og vidste ikke hvem du var.
Du må have fået en slags anfald. Har du haft det før?
- Jeg har det bedre nu. - Får du noget medicin?
Hvad er det for noget tøj jeg har på?
- Noget som sygeplejersken gav dig. - Jeg vil have mit eget tøj.
Dit tøj var vådt. Det ligger der i posen.
Hvad?
- Hej. - Hej.
- Hvor er Anders? - Hvad er der sket med dig?
- Ingenting. Har du set Anders? - Han er i musikrummet.
- Jeg vil snakke med dig. - Det passer ikke lige nu.
Det er noget jeg bestemmer.
Jeg prøvede at få fat i dig. Vi har ikke dit nummer.
Vi har ikke telefon. Hvad er der?
Anders lærer så at han havde blå mærker på begge arme.
Det ser ud som om nogen har holdt ham fast.
Han ved ikke hvordan han fik mærkerne. Ved du noget om det?
Han havde dem ikke i morges. Det må være en af eleverne.
Der er ikke sket noget derhjemme?
Hvad mener du? At jeg skulle ha...
Jeg kunne aldrig gøre Anders noget ondt.
Spørg ham selv! Jeg henter ham.
Nej, Anders skal blive her til nogen kan hente ham.
Læreren kan være her og passe på ham til vi finder en løsning.
Han kommer med mig. Det er min søn.
Det ved jeg, men vi er pålagt at gøre sådan -
- når vi har mistanke om omsorgssvigt.
Kan jeg gå?
Selvfølgelig. Eva kan følge dig ud.
Jeg skal på toilettet. Det er vel ikke ulovligt?
Du må ikke gå derhen! Stands!
- Anders? - Du må ikke gå derhen!
Du kan ikke tage ham med dig! Han skal blive her.
Kom!
Min søn er i fare! Nogen har skadet ham!
Herregud!
Hvad er der sket? Hvem har gjort det her?
Har du mødt far? Er det ham som har gjort det her?
Det må have gjort forfærdeligt ondt.
Det gør ikke ondt. Det er ikke mine.
Hvad snakker du om? Selvfølgelig er det dine.
Anders?
Hvis jeg ringer til det nummer, så undersøger de det? Tak.
Der er en kunde her. Husker du hende som kæmpede med en babycall?
- Er hun her? - Nej.
Det er en anden kunde som har samme problem.
- Hvad hører du? - Susen, og så er der en dame der græder.
Formodentlig har du fået lyden ind fra en anden babycall.
- Betyder det at andre kan høre vores? - Det er muligt.
Bare skift kanal, så forsvinder det.
Det eneste... jeg må... tænke på...
...er Anders.
Uden ham -
- så tilhører... jeg... ikke... verden.
Da de... lagde ham... i min favn, -
- tænkte jeg:
Løb, Anna!
Tag ham med dig... og løb!
Det er... kun dig... der kan... redde ham...
Men... det gjorde jeg... ikke.
Næste gang... skal jeg løbe.
Det... bliver... snart.
Anna, du må lukke mig ind.
- Anders far er på vej hertil nu. - Hvad?
- Kommer han her? - Ja, for at hente Anders.
Han vil få det meget bedre hos ham. Tror ikke du også?
Åbner du ikke, henter jeg en som kan bryde døren op.
Hvor er han?
Han var træt efter skolen. Kan du ikke lade ham sove lidt længere?
Ok.
- Hvad er det? - Noget vådt tøj.
Du skal ikke ligge dem til tørre der, gulvet bliver ødelagt.
Du kan bare sætte dig der.
Hvad er det du har lavet? Har du været oppe at slås?
Jeg faldt.
- Du faldt og blev våd? - Jeg ved det ikke.
- Jeg troede jeg var under vand. - Du bliver ikke våd af at tro det.
Nej.
Du aner ikke hvad du har gang i, vel? Ikke sandt?
Det må være et helvede.
Måske vi kan se lidt til hinanden bagefter?
Du har brug for nogen der kan passe på dig.
- Vil du det? - Selvfølgelig vil jeg det.
Anders kan vågne.
Du behøver ikke den her længere.
- Hvad skal du? - Jeg skal bare hente papirerne.
Han burde være her nu.
Der er han.
Du kan vække Anders og gøre ham klar.
Vær sød...
Klæd dig på! Vi tager af sted nu.
Anna?
Anna, hvad sker der?
Anders og jeg pakker. Vi tager af sted nu.
Anna!
Nu skal vi være sammen.
Vi skal være sammen for altid. Som jeg har lovet dig.
- Kom. - Jeg vil ikke.
Du skal ikke være bange. Jeg lover dig.
Anna!
Anna?
Hvor er Anders?
Hun boede der alene.
Sønnen blev dræbt for to år siden.
Eksmanden havde mishandlet dem begge. Så slog han sig selv og drengen ihjel.
Det er ikke sandt. Jeg har vært der. Jeg har snakket med drenge.
- Hvem var han? - Viceværten.
Han må have været derinde for at reparere noget på badeværelset.
Hej, jeg hedder Helge.
Jeg tænkte på om du vil spise middag sammen med mig.
Bare hvis du har lyst, selvfølgelig.
Hej, jeg hedder Helge.
Jeg tænkte på om du vil spise middag sammen med mig.
Bare hvis du har lyst, selvfølgelig.
Anders?
Du må få nogen til at hjælpe dig.
Ingen kan hjælpe mig nu.
Bed min mor om hjælp.
Hun er ikke stærk nok til at passe på os begge.
Vis mig din arm.
- Brændte han dig? - Ja.
Se her.
Det bliver bedre når nogen finder dig. Så kan du sove.
Der var engang en lille dreng og en mor.
De kom til et helt nyt sted.
De havde ingenting, -
- kun hinanden.
En dag gik de ud i skoven.
Som lå lige der hvor de boede.
Og der gik de vild.
Men pludselig så de noget som skinnede mellem træerne.
Da de kom derhen, -
- da så de at...
At det var en sø.